Ciszterci és trappista gyökereink
A sivatagi atyák
A monachizmus Egyiptomban és Palesztinában a III. században látott napvilágot. Nagy szent Antal, a szerzetesség atyja Krisztus hívására a sivatagba vonult vissza, hogy ott imádságos életet éljen. Hasonló életet élő szerzetesek sokasága hagyott ránk rövid elbeszéléseket (apoftegmákat), melyben egy tanítvány kérdezősködik mesterétől, egy bölcs öregtől. Ezek az elbeszélések az imaéletről és az Istennel való egységről tanítanak:
„Abba, mit tehetek, hogy üdvösségre jussak?” – kérdezi a tanítvány. Az öreg válaszol: „Maradj celládban, tedd a tőled telhetőt, minden nyugtalankodás nélkül! A kevés, amit teszel, egyenértékű mindazzal a nagy tettel, mit szent Antal vitt végbe a sivatagban.”
A bencések
Nursiai szent Benedek (480 – vers 547) írta meg a Szerzetesi Regulát a VI. században, egy olyan regulát, mely még ma is életszabályzatot ad a bencéseknek és a cisztercieknek. → Mi is a monasztikus élet? Sikerült olyan mérsékletes, bölcs szintézist létrehoznia mely biztosan el tud vezetni az Istennel való egységre úgy, hogy közben egészséges testvéri kapcsolat épül ki, egészséges viszonyulás a világhoz.
![](http://novydvur.cz//wp-content/uploads/2021/04/Rancé-1-855x1024.jpg)
A ciszterciek
Amikor az 1098-as évben „új monostort” alapítottak Cîteaux – ban, Róbert, Albéric, és Etienne molesme-i és burgundiai szent bencés szerzetesek társaikkal együtt, ez látványos fejlődése volt a monasztikus életnek. Szent Bernát jelentette a ciszterci rend aranykorát, amikor ez a leghíresebb szerzetes vélhetőleg 1113-ban belépett a Cîteaux-i monostorba, s nemsokára megalapította a Clairvaux- apátságot Champagne-ban (1115).
![](http://novydvur.cz//wp-content/uploads/2021/04/strom-1024x798.jpg)
A trappisták
Rendünk történelmének másik jelentős szakasza a Grande Trappe ciszterci apátságban zajlott. 1662-ben Armand de Rancé lett ott az apát, ő is megreformálta akkori közösséget. A La Trappe apátság nevéből ered a ciszterci rend szigorú obszervanciájának szerzeteseinek „trappista” elnevezése. A francia forradalom alatt Dom Augustin de Lestrange a szerzetesek egy csoportjával elhagyta Franciaországot, Nový Dvůrhoz egészen közel haladtak el, amikor Plasyba, az ottani ciszterci monostorba tartottak, eljutottak egészen Oroszországig… A trappisták így vészelték át a forradalmi vészhelyzetet.